DENNA FILM ÄR BASERAD PÅ EN SANN HISTORIA
Södra England 1938
-Är vi klara? -Om ett ögonblick.
Sir Wilson Ramsay? Mitt namn är Ilford.
Mr Ilford.
Ni måste se det med egna ögon.
Vi lever i en orolig tid.
Jag tror att vi befinner oss i krig inom två år.
Kanske ännu tidigare.
Det låter som om du ser fram emot det.
Herr Hitler har fått ett intresse för raketer.
Därför blir det mitt intresse också. Han kallar in alla raketforskare.
Hittills har fäderneslandet nekat dem forskningsbidrag.
Gerhard Zucher är en av dem. Jag vill behålla honom.
Jag hoppas att ni blir lyckliga tillsammans.
Vänta lite, Heinz.
Zucher är en idealist.
Vill hjälpa avsides belägna samhällen genom att skicka post med raketer.
Den forskningen ska fortsätta.
Nu behöver vi bara ett avsides beläget samhälle.
Det skulle vara en stor fördel för väljarna. Och för er.
Det skulle öka ert anseende.
Skit också!
Det kan nog bli farligt att gå ut och hämta posten.
Kanske det.
Ön Scarp Skottland
Visa vördnad för vår ärade parlamentsledamot.
Du hör inte hemma här. Jag för inte din talan. Stick hem till Glasgow.
Det är ett vackert gods du har där. Särskilt i månsken.
Om jag ser dig i månskenet skjuter jag dig. Du är en tjuv.
Tro inte på allt du hör.
Har du kanske en säckpipa uppstucken i röven?
-En klubba? -Tack, sir Wilson.
-Är det nödvändigt, Hector? -Hon mår inte bra, sir Wilson.
Då så. God morgon, allesammans.
Jag har just återvänt från London där jag fört er talan i parlamentet.
-Telefon! -Vi vill ha telefon!
Jag har förklarat att regeringen inte betalar när vi är färre än 100.
-Varför betalar vi skatt? -Jag kan inte trolla.
Vi ber bara om det vi behöver. Vi behöver telefon innan vintern.
Jag har nånting bättre.
Nånting...
...enastående som inget annat ösamhälle har.
-Vad då? -Raketer!
Vad surrar han om? Han är rubbad.
Ja, Donald. Raketer.
Scarp får ett pålitligt postsystem som skapar förbindelse mellan öarna.
Sa ni...raketer?
Ja, Hector. Raketer.
Du menar som en...raket?
Har den en telefon?
Jag för inte lösdrivande tjuvskyttars talan.
Du för inte nåns talan. Bara din egen, din pösmunk.
Vem ska sköta om raketerna?
När forskarens försök är färdiga ska nån från ön läras upp.
Jag har redan skickat ut nån för att möta dem.
Varifrån kommer de?
-Ja, varifrån kommer de? -De...
-De är väl inte engelsmän? -Nej, nej, nej.
-De är inte engelsmän. -Vad är de då?
Tyskar.
Jag hoppas att ni behandlar dem väl.
Catherine!
Din farbror är en bra man, men temperamentsfull.
-Så du kom in på universitetet? -Ja. Jag åker till hösten.
-Stället blir inte detsamma utan dig. -Har du planer på att göra om här?
Du är en begåvad flicka. För begåvad för att mjölka kor resten av livet.
-Men utbildning kostar pengar. -Ja, det gör den.
Din fars hus har stått tomt länge, eller hur?
Vad har det med min utbildning att göra?
Jag måste inkvartera dem nånstans.
Du får bra betalt.
Det är möjligt, men farbror Angus vill nog inte det.
Vill du leva i det förgångna som han eller tänka på din framtid?
Då säger vi så.
-Kommer ni på hembesök, doktorn? -Jag hade vägarna förbi.
Tack så mycket.
-Det är det enda folk talar om. -Ja.
Det kan inte vara lätt för dig.
Nej.
Jag skrev till läkarrådet i Edinburgh. Jag kan få undervisa där.
Varför skrev du till dem?
För att Edinburgh ligger närmare universitetet.
Du har aldrig sagt att du vill undervisa.
-Jag måste vidare. -När får jag träffa dig igen?
Jag måste vara beredd ifall tyskarna spränger sig själva i luften.
-l morgon bitti? -Då ses vi i morgon.
Då är vi framme, pojkar.
Låt mig vara den förste och säkert också den siste-
-att hälsa er välkomna till öarna.
Underbart.
-Det är vackert här, Heinz. -Ja, men det är inte vårt hem.
Välkommen, mr...Zucher. Och mr Dombrowsky.
Jag ska inte fråga om resan gick bra. Resor är hemska.
Jag har förstått att er utrustning kommer med båt från Glasgow?
Bra, bra. Nåja... Jag har ordnat logi åt er på ön.
Är inte det här Scarp?
Nej, det här är inte Scarp.
Det är här er raket ska landa. Scarp är på andra sidan vattnet.
Mr MacLeod ska ta er dit.
Så...
...nu måste jag nog lämna er.
-Ta med det till fiskdammen. -Ja, sir.
Innan vi åker ska vi ta oss en liten hutt.
Hej, Sheila.
Hon älskar att simma.
Hej. Jag heter Catherine MacKay.
Herr Dombrowsky. Och herr Zucher. Raketforskare.
Ni är nog de första tyskarna nånsin på Scarp.
Jag undrar varför...
Jag ska visa er till huset. Följ mig.
Vi ses vid uppskjutningen, pojkar.
Det här är vardagsrummet.
Köket. Men jag lagar maten.
Sovrummet är där borta.
Fräulein, var är..?
Var ska vi...? Om vi ska på...?
Det finns vatten på baksidan.
Och resterna hälls i havet. Ni kommer säkert att trivas.
-Ja...om vi vore grisar! -Lugna ner dig, Heinz.
Ska jag lugna ner mig? Det är ju ett hål i jorden!
Jag kan inte leva så här!
Ursäkta, men det här var mitt barndomshem!
Det står emot blåst och regn och är mycket bättre än att sova ute.
Har ni fler klagomål så vänd er till den som skickade hit er.
Översätt det jag sa. Adjö.
Herregud.
Jag tror att tyskarna är galna.
Vart är alla på väg?
Mr Zucher!
-Vad i fridens namn gjorde han? -Han tittade på dig.
Vad gjorde ni?
-Vi tittade på honom. -Som tittade på dig.
-Mr Zucher? -Ursäkta.
-Så ni talar engelska? -Han lär få en ordentlig bula!
Jag är rädd att jag har uppfört mig opassande.
-Herregud. Är jag döende? -Nu går vi tillbaka till huset.
Ursäkta.
-Har ni nån medicinsk utbildning? -Har ni?
-Vi kan inte ens ringa en läkare. -Det är bara några stygn.
-Det är fruktansvärt. -Håll tyst, Heinz.
Ert sätt lämnar mycket att önska, mr Zucher.
Ja. Jag ber om ursäkt.
Då är det klart.
-Tack. -Tack, miss MacKay.
-Det var så lite. -Nu måste vi börja tänka på raketen.
-Vårt hus är rena... -Kom.
-Vart ska ni? -Till Glasgow.
-Hur får vi upp det här? -Det är inte mitt problem, min vän.
-Kan ni hjälpa till? -Ni behöver en häst.
Vi har ju ingen häst!
-Nej, men det har Angus. -Vem?
Angus. Han sa att ni får låna hans häst när ni vill.
Bra. Var är hästen?
Den står vid hans hus. På andra sidan kullen.
-Bra. Tack. -Ett rent nöje.
Vänta här, Heinz.
Såja, fin häst.
-Hoppa av, din tjuvaktiga hund! -Jävlar!
Angus har sagt att jag får låna hästen.
Jag är Angus!
Ursäkta. Jag ska skjuta upp min raket inom två dar. Härifrån till Harris.
Så jag måste flytta min utrustning.
-Vad är det som pågår? -Jag behöver en häst.
-Det är inte mitt problem. -Vi betalar.
-Jag vill inte ha era pengar. -De kan väl användas till nåt?
Huset behöver målas. Du har pratat om det i flera månader.
Hästen är er. För en målning.
-Tack. -Det finns penslar där borta.
-Vill ni att jag ska måla huset? -Ja. Ni och er inbilske lille vän.
-Vilken färg? -Vitt.
Är det så hemskt?
Tror ni att jag är arg för att jag måste måla hans hus?
Jag är arg för att ni framställer er själva som vänliga-
-men vill ha betalt för allt.
Jag har fått svälja min stolthet för att finansiera forskningen.
Jag målar huset, lånar hästen, avfyrar raketen och reser min väg.
-Vi måste betala. -Hur mycket?
-Vår värdighet. -Hur betalar man med sin värdighet?
Det är lättare att måla med en pensel-
-än med arslet.
Försiktigt, Heinz!
De klarar aldrig det där.
Jag står inte ut!
De äter mig levande! Få dem att sluta!
-Är det så man målar i Tyskland? -Självklart.
Ett nöje att göra affärer med er.
Kom, Heinz.
Mr Zucher, jag ber om ursäkt.
Jag fick just höra varför ni målade huset.
-Ni har målat hans tak... -Ja.
Det här skulle inte ha hänt. Jag ska ta itu med dem-
-som har utnyttjat er vänliga och givmilda natur.
Forskare... Vi behandlas som simpla arbetare.
Men nu kan vi äntligen sätta igång.
Vad gör vi? Vi borde inte ens vara här.
-Om Tyskland får höra om... -Hur skulle de få reda på det?
Det finns ingen telefon på ön. De vet inte ens att kriget är slut.
Det är inte konstigt att de ogillar oss.
God natt, Heinz.
Skit!
-Behöver ni hjälp, mr Zucher? -Nej, snälla...
-Var inte löjlig. -Ni borde inte vara här.
Raketen ska ju avfyras. Eller ska ni sitta här resten av dan?
Oroa dig inte. Det är gratis.
Mr Zucher?
-Vad sägs om den här? -Den är...imponerande.
Det var imponerande att bära hit den i byxorna.
-Hej, min tös. -Hej, Jimmy.
Jimmy är hemlös. Fisken är hans hyra.
När han kommer med mat ger man honom en säng för natten.
-Jag förstår. -Hallå?
Jag kommer med potatis. Till spisen.
-Tack så mycket. -Mina pojkar ville träffa er.
Jag heter James och är nio år.
Jag heter Paul och är nio år.
Jag heter Gerhard och är 32 år. Trevligt att träffa er.
Hela Scarp talar om er.
De har respekt för den som vågar söla ner sig.
-Förlåt? -Som smutsar ner sig.
Ser du, Heinz. Det var inte förgäves.
Ni har en rolig dialekt. Varifrån kommer ni?
Glasgow. Jag jobbade som svetsare på ett skeppsvarv.
De bästa skeppen i världen sjösätts i Clyde.
Det är sant. När är det dags för uppskjutning?
Vi ska montera avfyringsrampen och resten av raketen. Sen är det klart.
-Gott käk, Cathy. -Ja, verkligen.
Det var verkligen...gott käk.
-God morgon, Donald. -Härlig dag, Thomas.
Hur går det med gästerna?
De är inte rädda för att skämma ut sig i alla fall.
Men om det hände skulle ni väl hjälpa dem?
Jag tänker inte svika den här sidan.
Miss MacKay? Jag måste få tacka er för frukosten.
-Jag får betalt för det. -Jag vet.
Jag har alltid med mig det här på mina resor.
Men det börjar kännas för litet så jag vill att ni ska ha det.
Det är ett teleskop.
Det är vackert.
-Tack så mycket. -Bra.
Vi ses i morgon.
Ja, vi ses i morgon.
Man stänger det här. Och här.
-Okej, pojkar. Behöver ni hjälp? -Följ med oss, mr Roach.
-Hej. -Thomas.
Jag ska titta till tyskarna, så jag tänkte hälsa på dig först.
Är det verkligen mig du vill träffa?
Jag hörde att mr Zucher har målat huset.
-Varifrån har du fått det? -Mr Zucher gav mig det.
-Som försoningsgåva. -Verkligen? Fint.
Jag måste vidare. Vi ses, Cathy.
Lustigt. De har ingenting.
Man kan nästan förstå varför de stannar här.
Nästan, men inte riktigt.
-Alltid så vetenskaplig. -Precis som du, Gerhard.
Ohoj!
-Hur går det med arbetet? -Bra, sir Wilson.
Om den där skurken stör er kan jag få honom skjuten.
Gå och dränk dig, din fascist!
Är sir Wilson en fascist?
Nej, det var bara en förolämpning. Han är bara en gammal idiot.
Mr Zucher?
Doktor McKinnon. Ursäkta om jag kommer och stör.
Sir Wilson bad mig titta till er. Vi har så sällan besök av dignitärer.
Jag förlorade all min dignitet i går. l dag är jag bara en utlänning.
-Jag hörde att ni föll? -Det är ingenting.
Jag kastar gärna ett öga på det, om ni inte har nåt emot det.
Vad gör en tysk forskare här egentligen?
Jag tycker om att resa och uppleva nya kulturer.
Då drar jag slutsatsen att ni inte tillhör nazistpartiet.
Jag är forskare. Jag bygger raketer.
-Cathy har skött det fint. -Bra.
Längtar ni efter att få åka hem igen?
Ja, naturligtvis.
Ni ska få fortsätta. Trevligt att träffas, mr Zucher.
God kväll, miss MacKay.
-Det är vackert. -Ja.
Det är konstigt att tänka sig att samma sol går ner över Tyskland.
-Längtar ni hem? -Jag saknar min familj.
Er fru och era barn? Jag såg bilden i ert rum.
Nej, det är min syster lrene och hennes barn.
Jag är inte gift.
-Är ni? -Nej.
Thomas...doktor McKinnon och jag har känt varandra länge.
Sen vi var barn.
När jag var liten, fick jag det här teleskopet av min far.
Vi stod natt efter natt och stirrade upp mot himlen.
En vacker dag...kommer män att resa till stjärnorna med raketer.
-Och gå på månen. -Gå på månen? Varför då?
Alla frågar "hur". Det är lättare att svara på "varför".
När vi drömmer oss bort tittar vi mot stjärnorna.
De inspirerar oss och får oss att känna att allt är möjligt.
Allt. Det var därför jag ville bygga raketer.
Den här uppskjutningen betyder allt för er.
Ja.
Vad tittade ni på?
Valar.
-Fantastiska varelser. -Ja, det är de.
-De pratar faktisk. -Ja, jag har läst det.
Jag har också läst att en del tror att vi återföds som djur.
-Även valar. -Reinkarnation?
Dina gärningar i detta liv bestämmer din plats i nästa.
Jag hoppas att jag återföds som en fågel. En örn.
Så kan jag komma och gå som jag vill.
Vad skulle ni vara om ni fick välja?
Jag tror nog inte på...
Det behöver ni inte. Det är bara en lek.
Jaså, en lek.
Ja, jag tror...
-En apa. -Nej.
-Varför sa ni apa? -Det var bara ett förslag.
Kanske en orm?
Nej. Jag vill nog välja själv.
Jag vill nog också vara en örn-
-så att jag inte behöver vara ensam när jag återföds.
Allt är klart, Gerhard.
Bra. Bra.
Jag är i huset.
Definitivt en vessla.
Hur kan du glömma att din far dog när han bekämpade dem?
Och din mor dog av sorg.
Kom ut! Kom ut!
-När såg ni oss? -På stranden.
-Vem har bett er spionera på mig? -Ingen. Vi tyckte att det var kul.
Vad är den där till?
Den visar vilket håll det blåser.
-När får vi se raketen? -Vi avfyrar den vid lunch.
Raketen! Han avfyrar raketen!
Raketen, Donald!
-Raketen, Donald! -Vad är det med dig, grabben?
-Har du aldrig sett en raket förr? -Har du?
Nej. Nu går vi dit.
Vi blir sena.
-Nu kommer cirkusen till stan. -Ursäkta?
Där ser ni en av 1900-talets största uppfinnare.
Han kommer att finnas i historie- böckerna med Marconi och Edison.
Öarnas hjälte, Gerhard Zucher.
Här har ni honom. Den store uppfinnaren.
En bild till, mr Zucher.
Det här är mr Alex Miln. Han är amerikan.
-Vilken ära, mr Zucher. -Miln hyr ett rum på slottet.
Han är ornitolog.
Jag fotograferar fåglar.
-Har ni inte fåglar i Amerika? -Jo, men inte samma arter som här.
Det kan jag föreställa mig.
Mr Zucher, Gud välsigne er! Gud välsigne er alla!
Jag har bett till Gud om bra väder. Nu ska jag välsigna er raket.
-Ni ska inte välsigna min raket. -Är ni inte en troende man?
Jag måste avtäcka den först. Sen får ni välsigna den.
-Håll er på avstånd. -Backa undan!
Ni får inte röra vid raketen.
Mina herrar! Får vi be om lugn och ro!
Kan ni vara snälla och ställa er bakom de där stenarna, tack?
-Gå dit. -Tack.
På Clyde slog vi alltid en flaska champagne mot kölen.
Det kan vara nåt. Postis! Postis MacLeod!
-Har du blivit tokig? -Jag betalar tillbaka senare.
Må Gud välsigna denna farkost-
-och alla som skickar post med henne.
-Han gör det väl inte. -Jag vågar inte ens titta.
Det var dyra droppar.
Den första postutdelningen nånsin utskickad med raket.
Med en särskild poststämpel dagen till ära.
Tack.
Jag kommer tillbaka snart.
Mr Zucher...
...kan ni skicka det här brevet åt mig?
Varför ger ni henne inte det?
Jo...ni vet...
Tack.
Håll avståndet!
-Är allt som det ska? -Jag önskade honom bara lycka till.
Fem...
...fyra...
...tre...
...två...
...ett.
Gerhard!
Kom. Vi hjälper er upp.
Nu tar vi med er hem, mr Zucher.
Underbart. Jag är ansvarig för det här fiaskot.
-Mr Zucher, då? -Vad är det med honom?
Spring, din gamle idiot.
Han blir bra. Han vilar sig.
Hur länge?
Vi har reservdelar. Två dar.
Jag menade du. Hur länge?
-Hur länge? -Jag är patriot, herr Zucher.
Jag har assisterat er i fem år och följt er runt hela Europa.
-Det fanns ingen annan utväg. -Det finns en nu!
Om vi vänder hemåt nu hyllas vi som uppfinnare.
Inte som andra klassens ingenjörer.
-Varför är det så viktigt för dig? -Tyskland är åter en mäktig nation.
Jag vägrar svika mitt land.
-Pratar du om att svika? -Folk här hatar oss, Gerhard!
Ut med dig. Ut med dig!
Heinz!
Kom tillbaka!
Mr Zucher, hur är det?
Det hjälper inte att tycka synd om sig själv.
Är ni blind? Det var mitt livsverk. Jag har förlorat allt.
Nej. Ni misstar er.
Det är folk här på ön som har förlorat allt.
Det är ni som är blind.
Jaså, den andre drog.
Inte undra på att den gick sönder. Titta på nitningen.
Sånt här blir man avskedad för på Clyde.
-Du kan väl göra det bättre? -Jag trodde aldrig du skulle fråga.
Ge mig verktyg och jag är en sann konstnär.
Du får lön. Kan du arbeta efter ritningar?
Nej. Alla båtar jag har byggt var bara ren tur.
-Vi behöver smörjolja. -Vi behöver en hel del.
-Har du en ramp i skjortärmen? -Ett problem i taget.
-Här kommer vårt största problem. -God morgon.
Var och när kan den förväntas...
-Vad är det? -Vad?
Hur har den hamnat där?
Jag vet inte vem som la den i min ficka.
Det var droppen! Lämna ön! Jag tolererar inte krypskyttar.
Mr Roach är ingen krypskytt, han är min ingenjör.
-Ni menar väl inte allvar? -Det är er uppgift att stötta mig.
Hittills har allt varit ganska uselt.
Det är bara att fråga.
Om inte allt på listan står på piren i övermorgon, reser jag.
-Är det uppfattat? -Fick du tag i den?
Det skulle ta flera veckor att skaffa fram! Det är omöjligt.
Ni är van vid att bedra folk, men jag finner mig inte i det.
Adjö, sir Wilson.
Har du nånsin funderat på att ställa upp till parlamentet?
Du skulle få min röst. Och hans.
-Vänta! Vad tänker ni göra? -Djuret ska inte lida.
-Flytta på er. -Nej.
-Flytta på er. -Nej, sa jag.
-Flytta på er! -Nej!
Lägg er inte i våra seder.
-Valen har kommit för att dö. -Den är ung. Döda den inte.
Nej, farbror Angus! Vi kan rädda den! Kan du inte rädda den?
Visst. Men vi behöver ingen hjälp från honom.
Jo, det gör vi.
Vi behöver hästen.
Sätt fart.
Håll hästen, Cathy.
-Vi drar ut den. -Vad gör han?
-Bind fast det på andra sidan. -Håll fast.
Zucher!
Upp på hästen, Cathy.
Rid försiktigt ut i vattnet.
-Kom hit. -Försiktigt.
-Håller repet? -Ja.
-Repet är sträckt, Cathy! -Dra!
-Det går inte. -Dra!
Stå inte bara där! Ser ni inte att den dör?
Är ni tokiga? Jag blir inte dyvåt för en vals skull.
Låter ni en tysk göra en skottes arbete?
Ett, två, tre! Dra!
Fortsätt!
Snyggt, mr Zucher. Där simmar vår middag.
-Är du oskadd? -Ja.
Den unge mannen, då?
Han äter väl inte allt det där utan potatis.
En bra sätt att avsluta dan på.
Skål för valen.
Skål, pojkar, det kommer visst en till i morgon.
Valig rolig dag.
Vem hade trott att vi skulle dela på en flaska?
Jag tänkte bjuda på ett glas.
Men jag hittade ingen som sålde arsenik.
Du är en man som är van vid att tänka framåt.
-Du tänker alltid ett steg framåt. -Ja. Än sen?
Vad tror du händer med dig och Cathy?
Är du kvar här om ett år? Om fem år?
-Nej. -Nej.
För du hör inte hemma här. Och Cathy hör inte hemma i ditt land.
Jag lovar dig att inget har hänt.
Du har väl upptäckt att hon har fallit för dig.
Och om jag inte misstar mig, har du fallit för henne...
Så innan nånting händer, mr Zucher-
-bör du använda lite av din tyska omtanke på min brorsdotter.
Det är en vacker kväll för att titta på stjärnorna.
Jag måste sova.
Det är mycket jobb kvar om raketen ska i luften.
-God natt, Catherine. -God natt.
Vad du än har sagt till honom, hade det önskad effekt.
Det är ett fritt land. Jag kan säga vad jag vill.
Tror du att jag skulle göra detsamma i hans land?
Om han verkligen håller av dig kan inte jag hålla honom borta.
Hur är det förresten med Thomas?
Den är vacker.
Det vore lättare att skaffa telefon.
Man kan inte skicka brev över telefonen.
-Nej, det kan man inte. -Nu behöver vi bara en ramp.
Toppen om vi kan få upp henne innan Ceili.
-Då vore det nåt att fira. -Vad är Ceili?
En dans.
Enda kvällen på året då kyrkan ser genom fingrarna med spriten.
Alla går på den dansen.
Tja...jag är ändå inte nån stor dansör.
Jag ska undersöka en sak på stranden. Vi ses senare.
Det står en flaska sprit där inne. Ta för dig om du vill.
Visst.
Du vill bli av med mig snarast möjligt, va?
-Gjorde du dig illa? -Lämna mig i fred.
-Varför det? -Min farbror har rätt.
Du tycker inte om mig. Dumt av mig att tro det.
Det stämmer inte. Jag tycker mycket om dig.
Du säger bara så för att jag inte ska gråta.
Nej, tro mig. Jag håller verkligen av dig.
Vad är det du säger?
Det... Jag...
Vad?
jag tänker bara på dig
och jag glömmer mig
jag glömmer alla små saker som folk gör på sin väg
du är allt för mig
-Det är inte kul. -Jag vet.
Jag är ju tysk. Inget är kul.
Men jag älskar dig.
Men kommer du alltid att älska mig?
-Stannar du hos mig? -Ja. Ja.
Nej, det gör du inte.
Dags att leverera.
Få den att flyga, mr Zucher. Få den att flyga.
Jag behöver mer smörjolja.
Det här fungerar. Kärnmjölk.
Tack.
Ge signal nu, mr MacLeod.
Nu avfyras raketen snart.
-Det är strandskator, mr Miln. -Ja, jag vet.
-När avfyrar Zucher igen? -Snart. Men vänta er inte för mycket.
Nej. Kanske inte det.
Jag trodde inte att du skulle komma.
Inte jag heller.
Vad väntar du på? Avfyra den.
Titta! Raketen! Titta! Där är raketen!
Du milde.
Han lyckades. Jag visste det.
Det är ju fantastisk! Otroligt! Det är... Ta betäckning!
Jag visste hela tiden att du skulle lyckas.
Kom igen, le mot kameran.
Han är en bra grabb, Angus.
Hon kunde få nån mycket värre.
Frågar du mig, är fågelmannen mycket konstigare.
-Hej. -Vad sen du är, Thomas.
-Flög raketen? -Ja.
Fick du brevet jag skickade med den första raketen?
Nej. Det brann nog upp.
-Vad stod det? -Du vet. Lite av varje.
Kom igen, ni två. Vi behöver er till en åttamansreel.
Grattis.
Tack.
Är det nu ni ska avslöja vad ni verkligen vill?
Jag kan hjälpa er vidare med det här. Ni får vad ni vill.
-Jag har det jag vill ha. -Här?
De pratar nog tyska om ett år, så ni känner er snart hemma.
Hitler har ju stora planer. Vill ni inte ta del av dem?
Jag vill bara bygga raketer.
Mr Colt ville bara bygga handvapen.
Ni är ju inte dum.
USA är framtidens land. Vi investerar i goda idéer.
Ni kan göra klart er forskning...
...och vi skickar er inte till världens ände.
Vad skulle ni använda min forskning till?
Spelar det nån roll?
Ni förstår, mr Miln...
Det gör hela skillnaden.
Har ni sett Gerhard...mr Zucher?
Han tog en promenad. Han har mycket att fundera på.
-Var allt som det skulle? -Jodå. Det är en vacker ö.
Men för en sån man... är det bara en språngbräda.
Det är okej.
Vad?
Jag har ögon i huvudet, Cathy.
Zucher har öppnat ditt hjärta mer på några veckor, än jag har på åratal.
Du är en speciell flicka.
Du ska veta...
...att jag förstår.
Jag är patriot, herr Zucher.
-Hon har fallit för dig. -Hitler har stora planer.
Använd din tyska omtanke på min brorsdotter.
-Om vi åker hem... -De pratar nog tyska nästa år.
-Mardrömmar? -Vem är där?
Ta det lugnt. Jag är kapten von Struge.
Jag har fått order om att träffa er här.
Er assistent, Heinz Dombrowsky, meddelade ambassaden i London-
-att korrespondens skulle vara meningslös.
Jag har order om att ta er till Berlin.
Det kan jag inte tro.
Vår ledare kan inte tro att ni tjänar engelsmännen.
Vi är inte i krig, kapten.
Jag är inte här för att diskutera. Packa all er forskning.
Vi åker om fem minuter.
Och om jag inte vill följa med?
Då har jag andra order.
Jag kan inte bara resa. Jag måste ta avsked.
Det finns inte tid för känslor. Var är raketen? Er forskning?
Raketen är på Harris. Min forskning är här i kofferten.
-Följ mig. -Passen, tack!
-Har du nånsin skjutit en man? -Ja. 1917.
Åtta stycken. Allihop tyskar.
-Skjut honom på tre. -Det kan jag inte rekommendera.
Det här kallas en internationell episod.
-Bara om det finns vittnen. -Jimmy! Mannen behöver vittnen.
Hur många vill han ha?
Jag är här för att eskortera herr Zucher hem. Det är allt.
Vill du åka hem?
Om ni inte följer med nu blir det aldrig ert hem igen.
-Jag stannar här. -Bra.
Jimmy! Eskortera herrarna till neutralt farvatten.
Ska du inte be dina män försvinna?
Kom. Kom!
Försvinn tillbaka där ni kom ifrån.
Jag såg dem lägga till. Det var knappast nåt vänskapligt ärende.
-Du pratar tyska. -Ja.
Du får gärna komma till vårt hus.
Nej tack, mr MacKay.
Kalla mig Angus.
-Jag bytte till mig den. -Vad kan du ge i utbyte?
Jag sa: "Hit med rocken, annars får du en kula i båten."
Vad är det här?
Blommor.
Har inte din farbror berättat?
Jag stannar. Jag stannar här hos dig.
Där jag hör hemma.
Är du säker?
Vad är det?
Jag har aldrig...
Inte jag heller.
Vad tänker du på?
Jag tänkte att om jag använder ett lite längre hölje...
Nej, allvarligt. Vad tänkte du på?
Du är väldigt vacker.
-Ramsay. -Sir Wilson, det är Ilford.
Den tyska ambassaden har informerat statsministern om vår komplott.
Vi har väl ingen komplott.
När statsministern inte vet, räknas det som en komplott.
Mr Chamberlain har beordrat att alla tester ska ställas in.
-Är han inte informerad? -Var inte så naiv.
Kan ni returnera den sista sändningen som skickades till unge Zucher?
Sir Wilson?
Det är tyvärr inte möjligt. Zucher har redan fått den.
-Han arbetar på en ny raket. -Fasiken!
Be honom ringa.
Det finns ingen telefon på Scarp.
-London vill stoppa er forskning. -Varför?
Vem vet? Statstjänstemän. Ilford bad mig returnera sändningen.
-Då är jag ju slut. -Nu ska ni inte förhasta er.
Sändningen kom i går kväll. Hämta den när ni vill.
Annars kan han hämta den. Han vill nog inte åka Donalds jolle.
En god idé med lamporna. Jag går igen.
-Jag lurar inte mina medborgare. -Tack.
Det är det som kallas elektrisk ljus.
I kväll.
Mina herrar, ni har gjort mer än nog för i dag.
Du slutar väl inte?
Jo...
Tänk inte på mig och Jimmy. Vi orkar några timmar till.
Bra. Men jag...
-Du har väl inte bråttom? -Nej, då.
Bra.
Jag har en viktig sak att visa dig.
Bra.
Titta. Det kan aldrig bli fel.
Det är hennes favoriträtt.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Du behöver inte säga nåt.
-Iväg med dig. -Bra.
Angus, jag vill försäkra dig om att jag har hederliga avsikter.
Tror du att du skulle ha kvar tänderna om jag inte trodde det?
Nej. Det tror jag inte.
Du verkar ha fått nya intressen.
Det är bortkastad tid, Heinz.
Jag följer inte med.
-Är det ditt beslut? -Ja.
Det är mitt beslut.
Det skulle nog vara en tröst för din syster och hennes familj.
Ursäkta?
De har redan gripits.
Jag lovar att de släpps om du återvänder.
Det har inget med dem att göra.
Jag vet. Därför följer du med mig.
Hur kan du göra så här?
Jag njuter inte av det. Det är min plikt.
-Hur kan du göra det? -Sluta nu.
-De utnyttjar dig. -Du undervärderar mig.
-Nej, du undervärderar dem. -Jag ser ingen annan utväg.
Jag vet.
Raketen, då?
Du är min lärling nu.
Catherine...hon måste förstå...
Det är min syster. Hennes barn.
Hon kommer att förstå.
-Du kommer tillbaka. -Ja.
Jag gjorde den här i går kväll. Du ska ha den.
När du kommer tillbaka ska jag lära dig att använda den.
Tack. Tack, Angus.
Det har varit ett nöje att lära känna er.
Lycka till.
-Stoppa honom! -Kan ni inte ro lite snabbare?
Lämna mig inte!
Snälla, snabbare!
Lämna mig inte.
Ni förklaras skyldig till förräderi.
Ni har utvecklat en teknologi som kunde användas mot Det tredje riket.
Ni döms härmed till döden.
Jag vände mig bara till britterna för att den tyska regeringen-
-förnekade mig medel.
Ni döms härmed till döden.
Men...
...det är min plikt att informera er om att ni har ett val.
Tiderna förändras och vi behöver forskare.
I utbyte mot ert samarbete skulle alla åtalspunkter läggas ner.
Och med samarbete menar ni upprustning för krig?
Jag arbetar för att förbättra för mänskligheten.
Inte förstöra den.
Jag upprepar...
Det är ert val.
Då har jag inget val.
Jag upprustar inte för krig.
Så...
...hur lång tid har jag?
Gå!
Höger.
-Det är inte nödvändigt. -Ni överraskar mig, herr Zucher.
lbland överraskar jag mig själv.
Uppställning!
Redo!
Lägg an!
Skjut!
Om han är borta, Cathy...
...så har det hänt på det sätt som vi alla hoppas på.
Med rent samvete.
Jag vet.
Det här kom till dig. Det är stämplat i Tyskland.
-Åker du nu? -Ja.
-Ta hand om dig. -Det ska jag.
Du hann inte. Hon har rest.
"Kära Catherine. Gråt inga tårar över mig. "
"Tiden rinner ut, men jag känner varken fruktan eller sorg. "
"Mitt hjärta är fullt"-
-"och min själ är stark. Jag är världens lyckligaste man. "
"Jag fick lov att älska högre än jag hade drömt om. Tack. "
"Gå ut och lev livet, min kära. Var fri. "
"Gerhard. "
Under andra världskriget avrättades 1 000 raketforskare i Tyskland.
1947 installerades den första telefonen på Scarp.
1969 gick den första mannen på månen.
Tillägnat Stephen Whittakers minne
Född 1947 Tagen ifrån oss 2003